Eii!
Vaata!
Võtke ta kinni!
- Tule. - Ei.
Leidke ta. Kaitse teda. See on minu reis.
Ja see asub erineval rajal.
Mine. Mine!
Ma ei näe midagi.
Hoorapoeg on siin!
See toob ta sealt välja.
Ei. Ei.
Oled nüüd küllalt kätte maksnud?
Ütle mulle, kus järgmine küla on.
Võtke ta!
Ta tuli tagasi ja muutis seda, mida mina ei suutnud.
Kui sa pole karu tapmiseks küllalt tugev,
siis kasuta karu jõudu, et teda tappa.
Võta minu rada...
...ja ma võtan sinu.
Ütle mulle!
Tõmmake ta tükkideks!
Kas ütled nüüd mulle, kus külaelanikud on?
Palju aastaid tagasi, tuli siia üks laev.
Pardal oli üks poiss.
Ühe suure Viikingu sõjamehe poeg.
Ma teadsin su isa.
Kus nad on?
Oota!
Ma viin teid sinna.
Ma olen teie Rajaleidja...
...kui te ta ellu jätate.
Ma teadsin, et oskad inimese moodi rääkida.
Gunnar! Silm, silma eest!
Mina otsustan kes sureb.
Ma mäletan draakonmeeste kodu, lõputu talv.
Nad teavad lund ja jääd, nagu ei keegi teine elus olend.
Aga nad ei tea midagi kevadest.
Kuhu nad läinud on?
Oota... oota!
Üle mägede.
Ma tean, kuhu nad läksid.
Siis jätka juhtimist.
Siin!
Lähme.
Kui nad teised üles leiavad. Mida sa teed?
Mida su isa mulle õpetas.
Tõuse püsti, sa kohmakas lits!
Me lähme läände.
See juhib meid rannast eemale!
Arvad, et olen loll, poisu?
Ma räägin sulle tõtt.
Tooge lits siia.
Siin!
Liikuge!
Me peame ümber jää minema.
- Ta üritab meid aeglustada. - Ei.
On kindlam ümber järve minna.
Me pole argpüksid!
Nii et sa oled draakonmeeste Rajaleidjaks hakanud. Tore.
Ma suren.
Ära mulle sellest hädalda.
Igatahes, sa ei tohi veel surra.
Sa pole valmis.
- See on järgmise Rajaleidjale. - Kes?
Sa juba tead.
Tõmmake ta välja!
- Las ta sureb! - See oli sinu idee, et jääd ületada...
...ja me veel vajame teda.
Kas on külm, sa värdjas?
Me lähme ümber järve.
Kadunud jahi osapool.
Seome end üksteise külge kinni.
Rada on liiga ohtlik.
Siis sina juhatad teed.
Siduge end üksteise külge kinni.
Tema jääb minu külge seotuna.
Ta juhatab meid eikuhugi.
Ma tahan, et sa mind lööks.
- Mida? - Löö mind!
Löö mind!
Aitab, lits!
Sa oled Viikingu poeg. Näita seda!
Näita!
Siin!
Tule minu juurde.
Kuula mind!
Lahku!
Ei! Ei, ma ei jäta sind! Ei!
Mine! Usalda mind! Palun!
Mine!
Sa valisid metslased, omasuguste üle.
Sure nuttes, poisu.
Sest sa ei suutnud meelde tuletada, kes sa oled!
Ma tean, kes ma olen!
Lase käia!
Las ma suren läbi mõõga.
Ma olen viimane sinusugune, sellel neetul maal.
Sa pole minusugune.
Nad on läinud.
Ennustuse vaim...
...on tulnud täisringi.
Nagu mu isa enne mind...
...sai minust koidiku rahva Rajaleidja.
Ta valvas rannikut, alati rannikut...
otsides draakonmeeste märke,
et hoida viha hundid meie kallastest eemal.
Ta oli oma raja leidnud.
Kahest inimesest, ta polnud kumbki, siiski oli ta mõlemad.
Ta muutis mu elu...
...ja meie rahva saatuse.
Tõlge: Argo Lehepuu [spectatorx) s_pectator@hotmail.com